JAG, CLAUDIUS
3. I VÄNTAN PÅ ENTRÉ
Var är det...?
Var är det?
Jag hade det ju i går. Fördömda sekreterare! Ingen ordning alls...
En enda röra...för dem är det vilket papper som helst!
Jag är säker på att jag hade det i går. Hon skrev ett brev till honom...
...när Gaius dött. Hur var det nu? "Svaret är tyvärr nej..."
"Käre Tiberius, svaret är tyvärr nej." Här är det ju!
"Käre Tiberius, svaret är tyvärr nej, vilket jag också väntade mig."
"Augustus vill absolut inte låta dig återvända till Rom."
"Trots hans älskade Gaius plötsliga och oförklarliga död"-
-"och mina böner är han orubblig i sitt beslut."
"Han har aldrig förlåtit dig för vad du gjorde Julia."
-Nå? -Det ser mycket lovande ut!
Ser du aldrig någon olycka? Mitt liv toge kanske en bättre vändning då...
Det har det redan gjort! Planeternas ställning är ytterst gynnsam.
-Hade inte brevet goda nyheter? -Såg du inte det på min mor?
Hennes brev kan man nog läsa, men aldrig hennes ansikte!
Jag vågar mitt liv på att där stod något bra. Uträkningarna visar det.
-Jag ska ruttna bort här! -Det står säkert något mer?
Hon ska arbeta för min återkomst.
Jag visste väl det. Horoskopet ljuger inte.
-Men det råder till tålamod också. -Hörde du något mer i Rom?
-Augustus tog Gaius död hårt. -Några fler nyheter om hur han dog?
Nej, tyvärr brändes kroppen innan man hunnit ordna med obduktion.
-Man spar inte liken länge i östern... -Ja, jag ska inte gråta över honom.
Augustus andre styvson blir befälhavare i Spanien.
Lucius? Han skulle inte kunna slå sig ut från ett harem en gång!
Och alla vet om er hustrus skandalösa leverne utom hennes far.
-Ta och avsluta horoskopet, du. -Javisst, ers nåd.
Jag behöver nog något att dricka efter den här långa backen uppför.
Det ska gå fort nerför om du inte hittar något som tilltalar mig snart!
Varför hatar de mig allihop? Vad har jag gjort dem?
Visst kan ni väl stanna några dagar till? Rom är hemskt på sommaren.
Jag tänkte åka med barnen till huset i Ostia.
Det är ju samma hav, ni kan lika gärna stanna här!
-Du kanske vill vara ensam... -Har jag någonsin velat det?
Det var det jag menade...
När barnen är här, får jag hålla mig i skinnet - inom rimliga gränser...
Jämt syr eller väver du! Varför låter du inte slavarna göra det?
-De gör ingenting ordentligt. -Nej, de äter en ur huset...
-...och orkar inte upp på mornarna! -Bra slavar är svåra att få tag i.
-Väljer du ut dem själv? -Javisst, gör inte du?
Jag gjorde det när jag levde ihop med Tiberius, men du känner mig...
Flickorna klarade jag väl, men de manliga slavarna...
Jag valde alla snygga och sen blev det jag som fick jobba!
Att leva med Tiberius var inte lika ljuvligt som jag hade trott.
-Mamma... -Vad är det?
Se vad han har gjort! Germanicus! Han kastade sand på mig!
-I ansiktet, håret - överallt! -Germanicus, hur kunde du?
Jag retades bara, hon kastade ju på mig!
-Förlåt då, Pina... -Jag talar aldrig mer med dig!
Kom, så får jag torka av dig. Var inte så dramatisk!
Germanicus, du får inte vara så hårdhänt...
-Förlåt då! -Det är inget fel på henne!
-Vad gör Claudius? -Han letar snäckor.
Säg åt slavarna att se efter honom - och låt honom vara med och leka!
Och kom upp snart! Ni ska inte vara ute i solen längre.
Snart ska de gifta sig...
Vem ska gifta sig med Claudius, med hans fot och hans stamning?
Det finns alltid någon.
Sanningen att säga, så har jag svårt att visa honom ömhet.
Jag borde väl älska honom mest, men det gör jag inte.
-Jag tycker han är rar. -Det är svårt med så dumma barn.
Han fattar så långsamt. Hade Drusus kunnat göra något av honom, tro?
Drusus - det var en underbar man du hade...
Funderade du aldrig närmare över hans död...?
Var det inte märkligt att Livias egen läkare vårdade honom?
Det där har du sagt förr.
Jag trodde Livia var delaktig! Tiberius trodde det också.
Det sägs att Tiberius var glad åt förvisningen, för han kom ifrån mig.
Men han var glad att slippa sin mor. Hon bjöd på middag för ofta...
Sluta skämta!
Jag har sett hans min så ofta när hon serverat vin åt honom...
Jag är själv inte så glad över att behöva äta middag där.
Fruktansvärt att anklaga någon för giftmord utan bevis!
-Hon anklagar mig jämt - utan bevis. -Se till att hon inte får några!
-Ska ni resa, Lucius? -Ja, vi hinner till Rom före kvällen.
-Jag har haft det så trevligt här! -Kom tillbaka snart!
Jag har en liten present åt er i mitt rum, ett minne av besöket.
-Har du inget åt mig, mor? -Inte när du reser så snart igen!
-När far du till Spanien? -Om några månader.
Det märks att Augustus har stort förtroende för dig...
Din desertör...
Jag blir kvar här hela sommaren.
Jag skulle kunna äta upp dig!
-Här kommer din bror. -Postumus! Nu reser jag.
-Hur är det fatt? -Far du tillbaka till Rom?
-Får jag följa med dig? -Fråga mamma, men hon vill nog inte.
-Han har nog grälat med Livilla. -Tyst med dig!
Varför ska ni bråka så?
Se vem som har kommit: Gnaeus Domitius!
-Jag var på väg till Formiae. -Känner ni min son Lucius?
Tecknen för er bror Gaius var gynnsamma före resan till Syrien.
Tackans lever var så klar att den nästan var genomskinlig!
-Hans död är oförklarlig för mig. -För oss alla. Min yngste, Postumus.
-Vi måste gå nu. -Får jag följa med dem?
Absolut inte!
Adjö, Antonia.
Gå och be Livilla om förlåtelse...
Kom, Plautius!
Farväl...
Vi går in. Barnen har säkert grälat och det står jag inte ut med.
Örnar som slåss! Titta!
En av dem har någonting i klorna!
Vad är det, Claudius?
En vargunge!
-Den föll ur örnens klor! -Får jag den!
Låt bli! Den föll i Claudius famn!
Se på blodet... Gudar, vad betyder det? Domitius, tala om det!
Ni vet vad det betyder, det ser jag i ert ansikte!
-Barn, gå in i huset! -Nej, låt dem stanna!
Tecknet gavs åt er alla, kanske för att jag är här och kan tyda det.
Men de måste svära tystnadsed. Vilka gudar vakar över detta hus?
-Jupiter och Mars. -Svär ni då vid dessa gudar...
...att intet av det ni ska få höra någonsin kommer över era läppar?
Vargungen är Rom, det är säkert.
Romulus föddes upp av en varghona, och Romulus var Rom.
Se på den, klöst på halsen, darrande av skräck.
En eländig syn... Rom kommer att råka i elände en dag...
Men han kommer att beskydda det - han och ingen annan!
Claudius som Roms beskyddare? Jag hoppas att jag är död då!
Gå till ditt rum! Nu får du inget att äta på hela dagen!
Kom in nu, barn...
Får jag behålla vargungen, snälla mamma...?
Nå, är det sant? Har jag hört rätt?
Ligger ni med min svärdotter?
Ni kan vara uppriktig mot mig.
Det är nog bäst för er om ni är det.
-Hon...blev förtjust i mig. -Det tror jag säkert.
Vad skulle jag göra, hon är kejsarens dotter!
Ni gjorde klokt i att inte avvisa henne.
Skulle ni göra mig samma tjänst? Jag är ju ändå kejsarens hustru...
Ni är visst en riktig bock? Ni tycker jag är motbjudande-
-men ni vill ändå försöka. Sådant tycker jag om...
Ni är...en mycket vacker kvinna.
Jag är gammal - men inte hindrar det er, om jag kan göra något för er?
Och det kanske jag kan...
-Er släkt är av ädel börd, men fattig? -De har haft otur.
Absolut inte i fråga om er...
Ni var en riktig lyckträff. Kom närmare...
-Hur länge har ni känt henne? -Inte länge, en månad kanske.
Blev ni bekant med henne genom sonen, eller med sonen genom henne?
Jag var god vän med Lucius, jag bodde i huset i Antium några dagar.
Så skönt för er... Har ni varit där sedan dess?
Vet Lucius att ni plöjer hans mors fåra med sådan våldsam iver?
Det vet jag inte. Han kanske...
"Anar något?" Det gör nog hela Rom vid det här laget, utom hennes far.
-Vad betyder Lucius för er? -Mer än jag kan säga.
Säkert inte mer än ni kan säga? Försök...
Jag är hans bäste vän.
-Vad vill ni mig? -Hjälpa er karriär på traven...
-Ni vill väl bli hjälpt? -Ja visst.
Och i gengäld ska jag sluta träffa Julia?
Ni har en mycket smickrande uppfattning om er själv, eller hur?
Skulle jag bemöda mig om att muta er, när jag kan krossa er som en lus?
-Jag menade inte att... -Håll mun, ni ska få besked.
Ge mig en lista på vad min svärdotter har för sig: namn, datum, platser!
Bryt inte, uppmuntra henne i stället!
-Hon behöver knappast uppmuntras. -Desto lättare för er...
Jag förstår att ni lockar henne.
Ni kommer att gå långt om ni lyckas behålla huvudet...
Nu kan ni gå.
Plautius - ni behöver inte skriva ert eget namn på listan...
...än så länge.
Caesar...
Praxis, se här - den kom just.
En byst av min framlidne adoptivson Gaius.
Vilket vackert ansikte, vilken ädel panna...
-En smärtsam förlust för Rom. -Tack, Praxis.
Företrädarna för det ädla riddarståndet är här.
Ni ville tala med dem om äktenskapslagarna...
Ja visst... Jag tar emot dem där ute!
Hallå, du där! Kom hit! Stanna där!
Jag har kallat hit er därför att jag är utled på...
...de ständiga klagomålen från er och andra-
-på de stränga ungkarlslagarna. Vet ni vad jag svarar?
"Sluta klaga och gift er!" Era klagomål struntar jag i!
Vid Hades, tror ni att ni är vestaler? Äckligt! Titta här!
Vet ni vad detta är? Ett barn, ett romerskt barn!
Hur i Hades kom han hit? En romare och en romarinna låg i samma säng!
Ett fint resultat av ett riktigt romerskt förbund!
Kan du inte sluta rycka?
Fnittrar ni? Åstadkom något bättre, ni - er egen avkommas mördare!
Sätt i gång - kvickt som kokt sparris, för annars-
-ska ni få se på andra lagar! Det är allt jag har att säga!
Försök inte klara er genom att förlova er med nioåriga flickor!
En rädisa kan ingen grekiska - men det kan jag!
-Vem av dem är du? -Claudius...
Drusus pojke... Har du inte lektioner? Tycker du inte om dem?
Det gjorde inte jag heller, men inte får du lata dig hela dagen!
-Gå genast till dina lektioner! -Han hjälpte mig, som förebild.
-För vad...idioti? -Inte alls... - Gå nu...
-Den borde ha satts ut i skogen. -Vi gör inte så längre.
Synd! Han skakar och stammar, inte ens hans mor tål honom.
-Han är ju ofarlig. -Han går mig på nerverna.
Han går i vägen, talar för sig själv, irriterar folk. Jag vill tala med dig.
-Om vad? -Äktenskap.
Precis vad jag just talade om! Det ingås för få äktenskap.
Familjen bör föregå med gott exempel.
Minns du hur tidigt Gaius, Lucius och Tiberius trolovades?
-I fråga om Tiberius... -Nämn inte Tiberius för mig.
Vore det så farligt om han återvände till Rom som privatman?
Jag vet att han är din son, jag förstår dina känslor.
Men det är slutdiskuterat. Det han gjorde Julia kan jag aldrig förlåta.
Det kanske inte bara var hans fel?
Du tror det enda jag har att säga är: "Jag är hennes far, hon är ofelbar".
Men har hon felat så bevisa det! Svart på vitt - inget lömskt skvaller!
Nu talar vi inte mer om den saken!
I fråga om äktenskap, vad har du att föreslå?
-Agrippina och Germanicus? -Ja, vi ska ordna med ceremonin.
-Och Castor och Livilla. -Jag hade tänkt mig Postumus...
Ett litet odjur! Livilla tål honom inte.
-Hon retar honom en hel del... -Typiskt flickor...
Och Claudius? Vem ska gifta sig med Claudius?
Jag ska nog hitta någon. Det blir inte lätt, men det ska gå.
De flesta äkta män är dårar, men det syns inte så tydligt som på Claudius.
Plautius, varför har du inte räddat mig från det här odjuret?
Vet du vad fars livläkare sa till mig? Att inte äta så mycket!
Hjärtklappningen skulle försvinna om jag åt mindre. Äter jag så mycket?
Ska jag leva på ett salladsblad som en larv?
-G-g-god dag, faster Julia. -Vem är det du har med dig?
Herodes. Hans farfar är kung hos j-judarna.
Och vad gör han här?
Han går i skola i Rom och vi går i samma klass.
Så trevligt... En så vacker pojke.
Tack, ers nåd. Har jag äran tala med den store Agrippas änka?
Just det, lille vän.
Jag heter Herodes Agrippa, efter er vittberömde make Marcus Agrippa.
Det var väl snällt av din far!
-Min farfar, faktiskt. -Då var det snällt av honom då...
Han är inte snäll. Han lät avrätta min far när jag föddes.
-Det var tråkigt. -Det tyckte min far också.
Här är min m-mor.
Antonia, dotter till Marcus Antonius, den ädle Drusus hustru.
Du vet visst mycket om oss?
Jag har läst om er allihop. Ni är ju kända i hela världen.
Du får komma och besöka oss när du vill!
Har du presenterat honom för Germanicus och Livilla?
Inte ännu.
K-kom, Herodes...
Tack för att ni tog emot en enkel provinsbo så vänligt!
Så artig, och så duktig han är i latin!
-Inte fler fikon nu, Julia. -Fikon är nyttiga...
-Du låter precis som Lucius! -Du kommer väl att sakna honom...
-...när han far till Spanien? -Hans stilige vän ännu mer...
Vilken samling! Skiftande så det förslår...
-Det tål att granskas närmare? -Allt kan styrkas.
Vem är Gershon, till exempel?
En av husslavarna, från Afrika.
Skandal... Finns det fler slavar på listan?
En eller två, men resten är romare av god härkomst och god familj.
Inte tillräckligt god, tydligen...
-Ni har skött er bra. -Tack.
-Ni förråder ju er väns mor? -När det gäller statsärenden...
Ni är visst inte sen att lära?
Och er gode vän?
-Ni är verkligen ärelysten... -När ni berättar för Augustus...
Det ska inte jag berätta. Han skulle ifrågasätta mina motiv.
Nej, det får någon annan göra. Var lugn, ert namn ska inte nämnas.
Ni kan göra mig en tjänst till. Det blir kanske inte så behagligt...
Man kan inte alltid kombinera nytta med nöje.
Nej - och i regel är det bäst att inte göra det.
Ni kan gå...
Du visste det hela tiden, men gjorde ingenting!
-Vad skulle jag ha gjort? -Du kunde gått till Augustus!
Jag trodde att han visste om det, men såg mellan fingrarna!
Skäms att tro det om honom, när han har en sådan tilltro till dig!
-Skulle jag skvallra på min mor? -Du kunde ha kommit till mig!
Tror du jag åsett det stillatigande om jag hade vetat om det?
Tror du inte jag försökt rädda henne! Nu är det för sent för er båda!
Gudar...
-Jag borde ha underrättat dig... -Honom - kommer han att säga.
Men det är inte bara därför som han kommer att fördöma dig.
-Du var ju dessutom delaktig... -Nej, nej...
-Du fungerade som hennes hallick! -Det är inte sant!
Nekar du till att du sammanförde din vän Plautius med henne?
Hennes älskare som ordnade vidriga orgier i Antium och här i Rom?
Många av dina vänner har hamnat i hennes säng!
-Det ser kanske så ut, men... -Hur ser det ut för Augustus?
"Sådan moder - sådan son!"
Vilket slag detta blir för honom!
Inte nog med att hans dotter av- slöjas som sköka, utan hennes son-
-som han förutbestämt till det högsta ämbetet-
-har uppmuntrat henne och till och med skaffat henne älskare!
-Vad kan jag göra? -Ingenting!
Du och din mor har förstört det käraste han äger.
Och att jag, hans hustru, måste av- slöja fördärvet i hans egen familj...
Låt mig göra det! Det är min chans att gottgöra!
Min synd var bara en underlåtelse- synd! Ge mig chansen att rentvå mig!
Ge mig listan!
Som du vill - må det bli ditt verk, inte mitt.
Du, Aelius Sextus Balbas...
Är det sant? Har du sovit med min dotter?
-Caesar, jag... -Svara på frågan.
Ja, Caesar...
Och du, Marcus Volusius Satyricus? Har du sovit med min dotter?
-Caesar... -Svara bara på frågan.
Ja, Caesar...
Än du då?
Du då, Publius Norbanus Flaccus?
En gång, Caesar.
Jaså, bara en gång - inte mer?
Inte "sovit", Caesar...
Ni kanske gjorde det stående, eller på gatan eller på en bänk?
Finns det någon i Rom som inte har legat med min dotter?!
För bort dem! Jag ska avgöra deras öde senare!
Detta måtte ha varit svårt för dig, förfärligt.
Det var vackert av dig att komma till mig. Jag är stolt över dig!
Jag ska förvisa henne på livstid, nämn aldrig mera hennes namn!
Hon ska vara ensam tills hon dör!
Hon är inte lämpad för människors sällskap!
Far! Far!
Släpp in mig! Låt mig tala med dig!
Far! Skicka inte bort mig!
Skicka inte bort mig, det står jag inte ut med... !
Inte ensam... !
Snälla far...
Snälla, ge mig en ny chans...
Det här är ditt verk, eller hur? Tro inte att jag inte förstår...
Du tror förstås att det här ska få honom att låta din son komma hem?
Du vill att din dyre son ska efterträda honom-
-när han dör, så att du själv får makten!
Men jag har två söner, och de går före din son!
När min far dör, vill ingen veta av dig.
Lyd ett gott råd och gör honom sällskap på likbålet!
Jaså, du har äntligen kommit ut ur ditt rum...
Det är en förbannelse, Livia...
Först Gaius, sedan detta. Vad har jag gjort för att förtjäna det?
Det är svårt att se ett barn förvisas, ingen vet det bättre än jag.
Men än svårare är det när man vet att förvisningen är oförtjänt.
Har du tänkt på hur det känts för mig i alla dessa år?
Ja, du måste låta min son komma hem.
Lucius är i Spanien, vi behöver honom här i Rom.
Inser du inte att det var hennes ondska som skrämde bort honom?
Han kommer aldrig tillbaka hit. Han drev henne till det här!
Han kommer aldrig hit igen! Han kan stanna där och ruttna bort!
-Ers nåd, ett skepp i hamnen! -Jag vet, jag har sett det.
Det är nog från Rom, det kommer säkert med viktiga brev till er.
-Nej, Thrasyllus, inget har kommit. -Goda nyheter i ert horoskop?
Det är ditt horoskop.
Men medför skeppet goda nyheter, hittar ni ju det i ert horoskop!
Mitt har varit så obestämt, ditt kanske kan säga mig mer.
Men vad kan det säga er?
I morse bestämde jag att om skeppet inte kom med goda nyheter-
-skulle jag låta kasta ner dig från klippan...
Det var mycket lustigt... Och...kan ni se någonting?
Ja, tydligt. Mina värsta farhågor angående ditt öde bekräftas.
Märkligt...att jag kan fatta ett beslut om dig på morgonen-
-och se det i horoskopet på eftermiddagen.
Ni har kanske ställt upp det fel?
Ers nåd, jag är säker på att skeppet har nyheter med sig.
-Såg ni inte örnen på taket i dag? -Det finns inga örnar på Rhodos.
Men ändå fanns den där! Det kan bara betyda goda nyheter.
Men inte för dig... - Sentor!
Låt mig se - en människas öde är inte så lätt att tyda.
Jo, ditt!
Följ min vän längs bergsvägen. Se upp - han kan komma att snubbla.
Hans stjärnor talar inte om något annat än katastrofer...
-En kurir är här, med depescher. -Visa in honom. Ta min vän sen.
Som människans hjärta är ett horoskop inte så lätt att tyda.
Vi får väl se vad depescherna säger. Dina profetior är inget att tro på.
Kejserlig depesch till den ädle Tiberius Claudius Nero!
Lucius är död. Jag ska återvända till Rom.
"Död"?
Död...
-"Död"? -Död!
-Hela Rom är försänkt i sorg! -Det är klart - det är helt naturligt!
-Hur gick det till? -Förfärligt, en båtolycka.
En båtolycka?
I Marseille, han var på väg till Spanien - han och hans vän.
Gaius Plautius Silvanus...
Medan de väntade på båten till Spanien for de ut för att fiska.
"Fiska"?
Vad är det ni skrattar åt?
Det är bara ett nervöst skratt...
Fortsätt er berättelse.
-Fortsätt då! -Båten kapsejsade.
-"Kapsejsade"? -Ja. Ska jag fortsätta?
Plautius var hjältemodig, han simmade två sjömil med sin vän-
-men när han nådde stranden var hans vän död-
-och själv var han alldeles utmattad.
Förfärligt. Gaius och Lucius döda inom ett och ett halvt år-
-och deras mor förvisad dessutom.
Den där familjen börjar likna en grekisk tragedi.
-Går ert skepp tillbaka till Rom? -Ja, i morgon.
Vi följer med det. Nu kan ni gå.
Så märkligt ödet är... Min exil är slut, du förutsade det.
Bravo, Thrasyllus! Jag tvivlade aldrig på dig.
Så du har kommit hem?
Ja, Caesar. Jag är här för att göra vad helst du vill.
"Begrava gammalt groll", va? Familjegräl går ju över...
Det är ju bara så...
Mina båda dottersöner är döda...
Min dotter...
"Hämta hem henne!" säger folk. De ropar åt mig på gatorna.
"Din elaking, hämta hem henne!" Nej, nej, nej...
Hon är inte min dotter längre, jag har glömt henne.
Vi får talas vid senare. Oro i Germanien, parterna är i gång igen.
Den där kungen ska jämt bråka. Jag har hans son som gisslan.
Jag svor på att avrätta honom, men han är en så trevlig gynnare...
Nå, vi får talas vid senare. Senare...
"Den trevlige gynnaren" är just den kung som ställer till allt bråk.
Hans förstånd börjar svikta.
Men inte mitt. Du äter middag med mig i kväll, då ska vi talas vid.
Ja, mor...
Sluta sura, Postumus, kom och lek!
-V-vad är det? -Ingenting...
Caesar har ju adopterat dig och gjort dig till sin arvinge.
Det är en stor ära, du får ju efterträda honom.
Ja, Herodes, men han har ju adopterat min styvfar också.
Vi kan ju inte efterträda honom båda två?
Jag är rädd, jag längtar efter mamma...
Jag längtar efter mina bröder! Var är de?
Var är de...?